1. Outcome of small cell lung cancer (SCLC) patients with brain metastases in a routine clinical settingMirko Lekić, Viljem Kovač, Nadja Triller, Lea Knez, Aleksander Sadikov, Tanja Čufer, 2012, original scientific article Abstract: Background. Small cell lung cancer (SCLC) represents approximately 13 tomediansurvival of SCLC patients treated by specific therapy (chemotherapy andžor radiotherapy) with regard to the 18%months in patients treated with standard chemotherapy and radiotherapy. Inpresence or absence of brain metastases at the time of diagnosis. Patients and methods. All SCLC patients have been treated in a routine clinical practice and followed up at theUniversity Clinic Golnik in Slovenia. In the retrospective study the medical files from 2002 to 2007 were review. All patients with cytological or histological confirmed disease and eligible for specific oncological treatment were included in the study. They have been treated according to the guidelines valid at the time. Chemotherapy and regular followed-up were carried out at the University Clinic Golnik and radiotherapy at the Institute of Oncology Ljubljana. Results. We found 251 patients eligible for the study. The median age of them was 65 years, majoritywere male (67%), smokers or ex-smokers (98%), with performance status 0 to 1 (83%). At the time of diagnosis no metastases were found in 64 patients(25.5%) and metastases outside the brain were presented in 153 (61.0%). Brain metastases, confirmedby a CT scan, were present in 34 patients (13.5%), most of them had also metastases at other localisations. (Abstract truncated at 2000 characters) Keywords: pljuča, rak (medicina), drobnocelični rak, metastaze, možgani Published in DiRROS: 22.03.2024; Views: 268; Downloads: 96
Full text (552,38 KB) |
2. |
3. |
4. Neželeni učinki radioterapije na možganeMatija Zupan, Tanja Roš-Opaškar, 2011, professional article Abstract: Neželeni učinki radioterapije na možgane so številni in pogosto nepredvidljivi. Lahko gre za neposredno ali posredno okvaro možganov. Okvara se lahko pojavi akutno ali več tednov, mesecev ali celo let po končani radioterapiji. Ločevanje med temi oblikami je pomembno, saj so zgodnji zapleti navadno reverzibilni, pozni pa se večinoma ne popravijo. Incidenco neželenih učinkov radioterapije na možgane je težko oceniti. Razlogi za to so v različnih opredelitvah in metodoloških razlikah v raziskavah ter v klinični sliki, ki se pogosto prekriva z napredovanjem osnovne maligne bolezni. Med mehanizmi radiacijske okvare možganov je v ospredju okvara celic glije in možganskih endotelijskih celic. Za radiacijsko okvaro je zlasti občutljiv hipokampus. Obseg okvare možganov je odvisen od številnih dejavnikov. Dodatna sistemska ali intratekalna kemoterapija pomembno poveča nevrotoksičnost. Diagnosticiranje neželenih učinkov radioterapije na možgane je težavno, saj je časovni interval med radioterapijo in pojavom nevroloških simptomov precej variabilen, klinična slika pa lahko posnema metastatsko, paraneoplastično ali drugo nevrološko bolezen. Zavedati se je treba, da klinično sliko lahko pripišemo neželenim učinkom radioterapije na možgane šele po izključitvi drugih vzrokov. V članku opisujeva različne klinične oblike neposredne in posredne radiacijske okvare možganov. Pri akutni encefalopatiji ima pomembno vlogo okvara krvno-možganske pregrade. Pri zgodnji odloženi encefalopatiji je pomembna demielinizacija, pri pozni odloženi encefalopatiji pa radiacijska nekroza. O kognitivnem upadu kot posledici radioterapije so mnenja še vedno deljena. Keywords: onkologija, radioterapija, možgani, neželeni učinki Published in DiRROS: 31.08.2018; Views: 3512; Downloads: 848
Full text (407,07 KB) |